prevod i obrada Gaca62
''Koji izgubi život svoj mene radi, naći će ga.
Ako želiš biti savršen...
idi prodaj to zaradio što si i siromasima podeli...
a onda kreni stopama mojim''.
Svaka sestra moraće da shvati da se, ulaskom u ovaj manastir...
žrtvuje i da predaje svoj život u božje ruke.
Vratiti Jeanu
Pa, idemo li?
Ako ste spremni, oče. -Onda nemamo šta da čekamo.
Šešir ti se nakrivio.
Pokušala sam da ga stavim bez ogledala, da se polako navikavam...
Tako.
Marie nije želela da se pozdravimo, a ja bih, radije da izbegnem Louise.
Biće jako neraspoložena pa...
Dobro... Sačekaću te napolju.
Dobro, Louise... Ostavila sam neke stvarčice za tebe i Marie, na spratu.
Podelite haljine a ti uzmi onu plavu jer ti je plava omiljena boja.
Vodi računa o ocu.
Ne dozvoljavaj mu previše operacija za jedan dan.
Reci mi, zašto moraš da ideš?
Pierre.
Idemo, Gaby. Rezervisao sam sto za jedan sat.
Volela bih da ste svi srećni koliko sam ja.
Gaby, mogu da te vidim siromašnu, mogu da te vidim i čednu.
Ali, nikako te ne vidim kao devojku čelične volje koja se sluša ovim zvona.
U Kongu, oče, zvaće me da radim posao koji volim.
Možda nikad nećeš stići do Konga, a sigurno je da nećeš smeti ni da pitaš.
To znaš i sama, zar ne?
Sve tvoje intimne želje nestaju kad uđeš na ta vrata.
Možda će mi biti lakše, oče, ako to uradim sama.
Pa, nisi siroče. Ili želiš da odeš bez očevog pristanka?
Molim te, samo zapamti ovo Gaby.
Zapamti, ako ikad shvatiš da ovo nije za tebe...
nema nikakvg razloga da smatraš neuspehom ako se budeš vratila kući.
Sestra William.
Doktor Van der Mal? -Da?
Ja sam Pascin. Operisali ste me pre pet godina.
O, da. Levo plućno krilo, je l' tako? -Ne, desno.
Dozvolite da vam predstavim svoju ćerku, Simone. -A ovo je moja ćerka, Gabrielle.
Divan dan.
Doktor Van der Mal? -Sestro.
Ja sam sestra Margarita, zadužena sam za iskušenice.
Dobro došla.
Naravno, sestru William znate iz bolnice.
Sestra William i ja smo podelili mnoge uzbudljive sate.
Sestra William misli da će Gabrielle biti zaista sjajna medicinska sestra.
Znam da vama pripada velika zasluga za to.
Mnogo će mi nedostajati u laboratoriji. -Imaće dosta posla i u našoj.
Pravo srce, rekla bih.
Pa, ja bih to nazvao tvrdoglavošću. Verovatno ćete i vi posle par nedelja.
Uskoro ćemo krenuti.
Doviđenja, doktore. -Doviđenja, sestro.
Izgleda da je sestra Margarita, što se ono kaže ''živo pravilo''.
Šta je to?
Ljudi kažu da ako se zaboravi sveto pravilo manastira...
najlakše će se obnoviti posmatrajući ponašanje ovakve, savršene časne sestre.
Doktore. -Sestro.
Zalog, valjda, tata.
O, da, naravno.
Hvala vam, doktore.
Zbogom, oče. Nedostajaćeš mi.
Daću sve od sebe.
Hoću da budeš ponosan na mene.
Ja ne želim da budem ponosan na tebe. Ja samo želim da ti budeš srečna.
Ja jesam srećna.
Gabrielle, tvoj broj je 1072.
Hvala, sestro.
Blagoslovena si što si dobila taj broj.
Pripadao je sestri Marie Polycarpe. Ona je bila bolničarka u Kongu.
Kad uzmete svoje stvari, napravićete dve kolone i okrenuti se ka vratima.
Od sad, vaša mesto u redu...
će zavisiti od godina provedenih u ovoj zajednici.
Prva će biti najstarija.
To je Yvonne Duval.
Ovde.
Yvonne Duval. Henrietta de la Croix.
Simone Pascin. Cecile de Planer.
Gabrielle Van der Mal.
Helen de Rode.
Moraš naučiti da držiš mirno ruke. I da ih sklanjaš sa vidika.
Osim kad su ti potrebne za negu bolesnika ili za molitvu.
Jako mi je drago što ste i vi ovde, sestro William.
Kad prođeš kroz ona tamo vrata, ja više nisam tu.
Za šest meseci dok si moliteljka...
i godinu dana dok si iskušenica...
nas dve ne smemo da razgovaramo, osim o poslovnim stvarima.
Nisam to znala.
Nemojte da brinete zbog prevesa.
Brzo ćete naučiti da se oblačite bez ogledala.
Kao što ćete naučiti sutra, kad budemo počeli da proučavamo Sveto Pravilo...
koje nas uči životu u ovoj zajednici...
jedno od prvih pravila je pravilo tišine.
Spoljne i unutrašnje smirenosti.
Velika Tišina počinje svako veče posle večernje molitve...
i traje ujutru do završetka jutarnje molitve.
Sad idemo u kapelu na večernju molitvu.
Draga deco, imaćete pet dana poduka i pripremanja...
pre nego što i formalno budete postale moliteljke pred Vrhovnom Sestrom.
Mi svakodnevno težimo savršenstvu unutrašnjeg spokoja.
Konačni cilj ovog spokoja...
je da nam otvori mogućnost stalnog opštenja sa bogom.
Zbog toga, mi ne govorimo glasno...
niti se upuštamo u beskorisne razgovore.
Tiho zatvaramo vrata.
Kad god je to moguće, koristimo jezik znakova.
Ovo znači, ''Imam li dozvolu da govorim?''
Ovo znači, ''Izvinite''.
Hoćemo li da probamo?
Da bi privukli pažnju druge sestre, radimo ovo.
Samo rukav.
Nikad ne dodirujemo drugu sestru, naravno.
Znake koristimo posebno za vreme obroka.
Mi, naravno, nikad ne tražimo ništa za sebe.
Svaka sestra je zadužena da pazi na potrebe svoje drugarice sestre.
Kad šetamo, draga deco, mi ne švrljamo...
kao da ne znamo gde idemo. Niti žurimo.
Kad hodamo dvoranama li hodnicima...
vežbamo skromnost hodajući blizu zidova.
A sad...
Sutra u glavnoj dvorani...
Vrhovno Veće će vas i, formalno primiti u kongregaciju...
i tako će početi vaših šest meseci kao moliteljki.
Časna Majka Emmanuel je Hristov predstavnik među nama.
I kao takvu sve mi je volimo i slušamo.
Šta tražite, deco moje?
Da budemo primljene u kongregaciju.
Ustanite, u ime Boga.
Draga deco, nije lako biti kaluđerica.
To nije život nekoga ko je pobegao od sveta.
To je život žrtvovanja.
Na neki način, to je neprirodan život.
To je beskrajna borba za samosavršenstvo.
Neke od vas će imati više neke manje problema sa tim.
Siromaštvo, neporočnost i poslušnost su izuzetno teški.
Svaka od nas ovde to će vam potvrditi.
Žrtve koje se traže od nas mogu se podneti...
samo ako se žrtvujemo sa ljubavlju.
Ako u ovom svetu možemo da uradimo nemoguće stvari...
otvorenog srca za naše voljene...
onda, uradimo to.
Mi možemo da podnesemo velike žrtve...
zato što mi volimo našeg Gospoda, Isusa Hrista.
Da biste prišle bliže sjedinjavanju sa našim Gospodom...
bićete podvrgnute vežbama i probama...
koje su napravljene tako da iskorene vaše mane...
da obuzdaju vaše strasti...
i da vas pripreme za sticanje vrlina i milosti.
Ako budete preispitivale naše vežbe poniznosti....
naše korake ka bližoj vezi sa našim razapetim Gospodom...
to će značiti da ne pripadate ovde.
Manastirski život je satkan od beskonačno malih stvari.
Morate probati da živite po Svetom Pravilu, ne dan za danom...
već minut za minutom...
u stanju stalne budnosti u borbi protiv nesavršenosti.
Savršena časna sestra je ona, koja je za ljubav božiju...
poslušna u svemu sve do smrti.
Zapamtite, draga deco, nas, vaše sestre, možete veoma lako prevariti.
Ali, sebe nikad ne možete prevariti. Ili Boga.
Moliteljka mora da nauči da poštuje zvono...
jer je ono glas Božiji.
Mora da prestane odmah, ma šta radila...
kad je ono pozove na drugu dužnost ili molitvu
Da li znate šta ima za ručak?
Nije ni važno. Ionako mi ne bi dali da jedem.
Do kraja svojih života dva puta dnevno ćete...
ispitivati svoju savest...
i upisivati u ove sveščice...
baš svako, i najmanje nepoštovanje Svetog Pravila.
Na primer, ako između obroka popijete čašu vode...
a da niste tražili dozvolu.
Ako ostavite, bespotrebno, upaljeno svetlo.
Ako kasnite na rad, i tako dalje.
Optužujem samu sebe za kršenje Velike Tišine.
Optužujem samu sebe za nemilostivne misli o svojim sestrama.
Optužujem samu sebe jer sam popila čašu vode između dva obroka, ne tražeći dozvolu.
Optužujem samu sebe za trenutak lažne skromnosti.
Optužujem samu sebe zbog svetovnih želja.
Optužujem samu sebe jer sam pričala bez preke potrebe.
Optužujem samu sebe što sam se smejala za vreme Velike Tišine.
Optužujem samu sebe...
Optužujem samu sebe zbog maštarenja.
Optužujem samu sebe... -Optužujem samu sebe...
Napred.
Juče sam posetila jednu našu sestru, koja je u bolnici.
I tvoj otac je bio pored nje.
Raspitivao se o tebi. I o Kongu.
I o našem radu tamo, jer misli da bi ti volela da radiš tamo kao bolničarka.
Rekla sam mu da je još prerano razmišljati o tome.
Naravno, Časna Majko.
Ja... -Samo reci.
Samo želim da postanem dobra bolničarka i dobra sestra....
i da obavljam božji posao gde god me pošaljete.
Prvo postani dobra sestra.
Mi biramo samo najjače sestre za naše misije.
Tvoje bolničarske kvalifikacije čine od tebe pogodnog kandidata.
Ali si ti još uvek jako daleko od zrelosti u religioznom životu.
Zrelost je oklop naših misionara.
A ona se ne dostiže za jedan dan.
S obzirom da je sutra dan vašeg pokrova...
kada dobijate halje iskušenica...
danas moramo da popričamo o odvojenosti.
Vi ste se već odvojile od porodice i prijatelja.
Sad nas čeka još jedno teško odvajanje, od stvari i sećanja.
Većeras, kad odete u svoje kelije...
naći ćete delove svoje nove odeće.
Na svojim stolovima ćete naći sve ono što vam je od sad dozvoljeno.
Svuda će proći korpa.
U nju morate staviti, svojom slobodnom voljom...
sve što još uvek imate...
a što vam može probuditi uspomene na vaš pređašnji život.
Šta tražite, kćeri moje?
Tražimo milost Božiju...
i želimo da budemo primljene...
u ovu kongregaciju.
Nudimo Gospodu našem...
našu slobodu, naša sećanja i našu volju.
A od njega tražimo samo ljubav Njegovu i Njegovu svetu milost.
Da li ste čvrsto odlučile...
da prezrete počasti, bogatstva...
i sva bezvredna zadovoljstva ovog sveta...
da biste se približile sjedinjenju s Bogom?
Čvrsto smo odlučile, Gospodine.
Da li ste to odlučile svojom slobodnom voljom?
Da. -Da.
Neka vas Gospod, začetnik svega...
dovede do savršenstva. -Amen.
Pođite, deco moja...
skinite sa sebe taštinu ovog sveta.
I navucite na vaša tela odoru poniznosti.
Yvonne Duval će ubuduće biti sestra Marie Sebastian.
Henrietta de la Croix će ubuduće biti sestra Marie Bernadette.
Simone Pascin će ubuduće biti sestra Marie Christine.
Cecile de Planer će ubuduće biti sestra Marie Joseph.
Gabrielle Van der Mal će ubuduće biti sestra Luke.
Sestro, divno izgledate kao kaluđerica.
Sestro.
Pocrvenela si.
I meni se to desilo, u mojoj smeni.
Ne bi trebalo da crvenimo, u to sam sigurna.
Kako možemo to da sprečimo?
To mora da znači da nismo još svesne samih sebe.
Moramo li i to da napišemo u naše sveske?
Ne znam.
Da li bi trebalo da napišemo da smo pričale na samo?
Ja uvek prva počnem.
Vaše vežbe kao moliteljki su se, uglavnom, izvodile napolju.
Sad, kao iskušenice, posvećite celu svoju sledeću godinu...
da postanete prave kaluđerice.
Za vreme cele te godine, niko od vas neće napuštati Matičnu Kuću.
Posebno ćemo se baviti uklanjanjem vaših mana...
kontrolisanjem strasti i dostizanjem vrlina...
tako da biste mogle da se rodite ponovo u Hristu.
Imaćemo vežbe za razvijanje milosrdnosti, uzdržavanja i poniznosti...
i testove za uništavanje samoljublja.
Dva od ta testa su krivica i pokora.
Od sad, pored toga što zapisujete u svoje sveske...
jednom nedeljno ćete...
pred svojim sestrama ispovedati vaša kršenja Pravila.
I shodno tome ćete dobiti kaznu koju ćete izvršiti u trpezariji ili u kapeli.
Stepen poniženja će vam reći koliko još ponosa je preostalo u vama.
I dok se vaš ponos bude polako mrvio...
vama će se javiti prvi nagoveštaj prave poniznosti.
Ako neka sestra primeti da ste napravili prekršaj...
koji niste prijavili...
njena dužnost je da vam, iz milosrđa, ukaži na nju...
da biste bili svesni svojih grešaka i da biste mogli da ih ispravite.
Moja krivica je što pričam bez preke potrebe, što sam kasnila u kapelu...
i što sam dozvolila da se vrata zalupe bez kazne.
Šta imaš da kažeš iz milosrđa?
Prebacujem svojoj sestri što nije odolela iskušenju taštine...
nego se ogledala na prozorskom oknu.
Očitaćeš tri Ave Marije u trpezariji...
za sestru koja je bila milosrdna da ti ukaže na grešku.
I još tri Ave Marije za svaku manu.
I moli se Bogu da ti pomogne da se usavršiš.
Majko, pokušaću da ispravim svoje greške uz milost Božiju.
Moja greška je što sam prekršila pravilo poslušnosti...
jer nisam prekinula sa radom kad sam čula zvona.
Zato što sam dva puta prolila mleko u trpezariji.
Zato što sam pričala bez potrebe za vreme Velike Tišine.
Šta imaš da kažeš iz milosrđa?
Prebacujem sebi i sestri Luke...
jer tražimo društvo jedna druge.
Molićeš Boga da ti pomogne da prevaziđeš tu privrženost...
i poljubićeš stopala kaluđericama i izmoliti svoj hleb u trpezariji.
Majko, pokušaću da ispravim svoje greške uz milost Božiju.
Gospode dragi...
što se više trudim, postajem sve nesavršenija.
Izgleda da sam pala i iz milorđa i iz poniznosti i iz poslušnosti.
Ponos nije iščileo iz mene.
Kad uspem da se povinujem Pravilu...
ja u isti mah i grešim jer se ponosim što sam uspela.
Sutra ćeš da se povučeš kad položiš prvu zakletvu, je l'da?
Velika Tišina za mene više ne važi.
Ja neću sutra dati zakletvu. Odlazim.
Tako mogu slobodno da pričam bez priznavanja krivice i dobijanja kazne.
Zašto?
Majka Emmanuel je rekla, ''Zapamtite, možete prevariti nas...
ali ne možete prevariti sebe. Ili Boga.''
Pa, kad bih nastavile to bi bilo varanje Boga.
Bila bih licemer. -Svi imamo svoje sumnje.
Moj ispovednik... -Naravno.
Ali, ja poznajem sebe.
Ja ne mogu da budem kao ti.
Tako jaka kao ti.
Ja sam najslabija od svih nas.
Da jesi, ne bi polagala zakletvu.
Sad sćeš, opet, biti kažnjena zbog mene, jer smo pričale za vreme Velike Tišine.
Izvini.
Zbogom.
Moli se za mene.
"Ja, Gabrielle Van der Mal, poznata kao sestra Luke...
zaklinjem se Bogu, u prisustvu Vaše Milosti i naše Časne Majke...
da ću poštovati Sveto Pravilo ove kongregacije...
i da ću istrajati u životu poslušnosti, čednosti i siromaštva...
u naredne tri godine. Amen.''
Sestro Luke, ovo je sredstvo za samokažnjavanje.
Koristićeš ga dva puta nedeljno, uveče, dok budeš izgovarala Miserere.
Zapamti, to je suštinski simbol kažnjavanja.
Previše je podjednako loše kao i premalo.
Ne zaboravi da si ti samo instrument.
U sebi si niko dok se ne uzdigneš.
Sutra ideš u školu Tropske medicine u Antwerpenu.
Izvinite.
Kakav otac, takva ćerka. Odlično.
Izvinite.
Pa.
Sestro Pauline, koliko dugo ste bili u Kongu?
Sedam godina.
Radili ste jako mnogo sa gubavcima, zar ne?
Da. -Da.
Pa, to je bacil koji izaziva gubu!
Hvala, doktore.
I ja sam, takođe, izgubio na bistrini, na pamćenju...
od previše kongoanskog sunca.
Previše kinina.
Ako iko od vas pomisli da je Kongo, koji ćete videti danas, 1930. godine...
Kongo, koji smo mi zatekli kada smo otišli tamo, pre 20 godina...
grdno će se prevariti.
Sada postoje biciklističke staze kroz žbunje.
Neka neko zatvori taj prozor, molim vas.
Znam da mislite da je topla. Sačekajte samo dok dobijete svoj deo malarije.
Ne budite sebični, sestro Luke, pomozite svojim sestrama.
Ona je rasla sa mikroskopom, da znate...
dok se većina vas igrala kaleidoskopom.
Sestro Luke, možete li da mi pomognete?
To je Kochov bacil koji izaziva tuberkulozu.
Ja sam mislila da je to bacil gube. -Jako su slični.
Oba su štapićasti, otporni na kiselinu...
oba sa blagom senkom, gotovo kao da su učaureni.
Ali, ako pogledate malo pažljivije...
primetićete da je bacil gube malo deblji i duži.
Napred.
Imam problem, Časna Majko.
Radi se o sestri Pauline.
Savest mi nije mirna zato što prema njoj gajim neprijateljska osećanja.
U Matičnoj Kući, rečeno nam je da ćemo takva osećanja prevazići...
pokušavajući da pomognemo toj osobi.
Pet meseci sam pokušavala da pomognem sestri Paulini, na kursu.
Njoj je pomoć potrebna.
Ali mi ne dozvoljava da joj se približim...
a ja ne znam šta da radim.
Sestra Pauline je već dolazila kod mene.
Delite zajedničko osećanje.
Ona misli da si ti previše ponosna.
Ne veruje da ćeš ti ikad moći da budeš ponizna.
Stidim se, Moja Majko, i za nju i za sebe.
Sve to zvuči jako detinjasto kada vi kažete.
Njena odbojnost je, verujem, bazirana na strahu.
Zabrinuta je da neće uspeti da položi ispit.
Ili, ako prođe, da će njena ocena biti mnogo manja od tvoje.
A to, može da znači da može da joj se desi da se ne vrati u Kongo.
Tebi je data stvarno velika prilika da se žrtvuješ za Boga.
Pitaš se šta bi mogla da uradiš?
Da li bi, sestro Luke...
bila u stanju da padneš na ispitu da bi pokazala svu svoju poniznost?
Moja Majko...
bila bih spremna ako bi to znala moja Matična Kuća i ako bi odobrila.
Onda bi to bila poniznost sa razlogom, kako mi to zovemo.
Poniznost koja traži nešto zbog svoje žrtve.
U ovom slučaju, zadovoljstvo spoznajom što Matična Kuća zna za to.
Hrabrost traži svedoke. -Da.
Pravu poniznost, sa druge strane...
opažaju samo Bog i ponizna duša.
Čula si već za našu izreku, ''Učini dobro i nestani''.
Kako znamo kada smo skromni?
Kad možemo da podnesemo pravo poniženje.
Kao što je neuspeh.
Kako da znam da Bog to želi od mene?
Idi i pitaj ga.
Ali, zapamti, vagaš priliku koja ti se, možda, više nikad neće ukazati.
U svom beskonačnom vremenu...
Bog bira svoj trenutak kada nudi savršeno savezništvo...
svakoj, pojedinačnoj duši.
Dobro jutro, sestro Luke. -Dobro jutro, doktore.
Obećao sam vašem ocu da ću ga pozvati, odmah posle ispita.
Prepustiću svojim eminentnim kolegama da postave prvo pitanje.
Sestro, ovaj odbor bi voleo da čuje od vas...
u kom delu tela Ce-ce muve ćemo naći tripanozome?
Slobodno razmislite, sestro.
Na njima radimo još od 1880. godine.
Možemo ih prionaći u...
Možda biste voleli da vam ponovim pitanje?
Kod Ce-ce muve, tripanozome možemo pronaći...
u crevima, usnom aparatu i pljuvačnim žlezdama...
i na svakom od oviih staništa one se razmnožavaju.
Voleli bismo da nam kažete, ukratko, šta znate o posebnim kliničkim tipovima...
malarije i kako ih razlikovati od hronične ili latentne malarije.
Moždana, hladna, želudačna povratna groznica, tropska groznica...
i bronhijalnoplućni oblik.
Imam dobre vesti.
Sve četiri naše sestre su položile ispit.
Sestra Pauline će se vratiti u Kongo.
Sestre Timothy i Ellen...
će, takođe, ići u Kongo.
Sestra Luke kreće sutra ujutru...
da se pridruži bolničkom osoblju našeg sanatorijuma za mentalne bolesti kod Brisela.
Možda Časna Majka misli da još nisi spremna za Kongo.
Moraš naučiti da prihvatiš s ljubavlju sve što te snađe.
To je osnova religioznog života.
Položila si kao četvrta u klasi od 80 sestara.
Sve što oni rade treba prihvatiti kao normalno.
Sestra Agnes, sestra Luke.
Dobro jutro, Majko Christoph.
Naše priučene bolničarke rade smene od četiri sata.
Naše sestre su neograničeno na dužnosti, ponekad i 8 do 10 sati.
Ovo su sobe naših najopasnijih pacijenata.
Pokušavamo da priđemo čak i najopasnijim slučajevima...
sa nežnošću i zdravorazumski.
Sestro Berthold, ovo je sestra Luke, koja će ostati sa nama neko vreme.
Sestro Berthold. -Sestro Luke.
Ova ovde misli da je Arhanđel Gavrilo.
Pa je mi tako i zovemo.
Dobar dan, Arhanđele.
Šizofrenična je i veoma opasna.
Ima periode kad je savršeno normalna i kada pametno priča o svojoj farmi.
Sestri je zabranjeno da otvara bilo koju od ovih ćelija...
osim ako sa njom nije još neka sestra. Ili priučena sestra, pomoćnica.
Trebalo bi da je moguće probiti se do nekog kao što je ona.
Zdravo. -Zdravo, Arhanđele.
Ovo je soba gde dajemo terapiju najnasilnijim slučajevima.
Držimo ih, od četiri do osam sati, u kadama...
u kojim se održava stalna temperatura.
Zvuk koji čuješ su njihove potpetice....
koje udaraju po kadama.
Sestra Marie je na dužnosti.
Ona, obično, ostane tamo od osam do deset sati.
Sestra Luke.
To mi nije jedna od najprijatnijih dužnosti...
da otvaram i čitam tuđa pisma, ali...
to mi ponekad ukaže kako da pomognem.
Kao što vidiš, tvoj otac ljuto postavlja pitanja.
Zašto traćiš sve te mesece ovde...
kad si naporno radila na kursevima tropske medicine?
Moram se izviniti u očevo ime.
Tvoj otac je veliki čovek.
Ali, mislim da ne shvata...
da su kolonije samo za sestre koje vode savršen religiozni život.
Pita se, šta ti, uopšte, možeš da naučiš na ovakvom mestu.
Da mi je dozvoljeno da mu pišem ja bih mu rekla čemu mogu ovde da se naučim:
poslušnosti.
Možda je to i Majka Emmanuel imala na umu...
da je ovo idealno mesto za dokazivanje.
Pokušaću.
I ja ću pokušati sa tobom...
s obzirom da ćeš ovde, sve vreme biti pod mojim starateljstvom.
Hvala vam, Časna Majko.
Da? -Strašno sam žedna.
Mogu li dobiti malo vode, molim vas?
Užasno sam žedna.
Ona riba je bila jako slana.
O, Bože.
Bože.
O, Bože.
Arhanđel.
Ponos i neposlušnost.
Uvek neposlušnost.
Ne moraš ništa da mi govoriš. Ja bih, verovatno, isto postupila.
Optužujem samu sebe što sam, prepotentno mislila, da mogu sama da izađem na kraj sa Arhanđelom.
Optužujem samu sebe što nisam, oslanjajući se na ličnu procenu, pozvonila za pomoć.
Optužujem samu sebe što sam pokušala da ispadnem heroj.
Majko, za tri dana odlazim iz ambulante...
optužila sam samu sebe za gotovo svako, moguće kršenje...
Svetog Pravila.
To su sve tako grube greške.
U Školi Tropske medicine...
Majka Marcella mi je ponudila priliku da pokažem svoju poniznost...
tako što ću pasti na ispiti. -Znam.
Majka Marcella je mislila dobro...
ali je strašno pogrešila što ti je to predložila.
Dete moje, ja nijednog trenutka ne potcenjujem ozbiljnost tvojih pogrešaka.
Ali, ne smeš sebe upropašćavati krivicom i kajanjem.
Moraš naučiti malo da se poviješ inače ćeš pući.
Mnogo pre nego što sam se zaredila, ja sam imala svoj moto:
sve ili ništa.
I sad želim ili da budem dobra kaluđerica ili...
Bićeš ti dobra kaluđerica, sestro Luke.
Mislila sam da ću ovde biti, na neki način, kao u grobu...
da se, ovde poslušnost podrazumeva, i da se svaka borba završava.
Takvo mesto ne postoji. Niti će.
Ali moraš imati malo više samostrpljenja.
Nesrećni sveci su izgubljeni od početka.
Zamoli Boga da ti pomogne i da te uputi...
i znam da ćeš dati, konačni, zavet.
"Ja, sestra Luke...
zaklinjem se Bogu, u prisustvu Vaše Milosti i naše Časne Majke...
da ću istrajati u životu poslušnosti,
čednosti i siromaštva...
sve do smrti. Amen.''
Proglašavam te, od danas...
mladom Isusa Hrista, Sinom Svemogućeg Boga.
Proglašavam te, od danas...
mladom Isusa Hrista, Sinom Svemogućeg Boga.
Majko, molite se za mene. -Kćeri moja, neka ti Gospod da mir.
Nemoj biti ponosan na mene, oče.
Ovo je, zapravo bekstvo.
U Kongu će mi biti mnogo lakše da spoznam da sam ništa.
Tamo, u džungli, neće biti ničega što bi me asociralo na ovaj svet.
Molim te, Bože, dozvoli mi da činim dobro.
Gde je Majka Mathilda?
Imamo mnogo poverenja u Majku Mathilde.
Mama Augustine. -Kalulu.
Dobro došli kući, Mama Augustine. -Drago mi je što sam se vratila.
Ilunga. Ovo je sestra Luke.
Ovo je Kalulu.
Praktično, on vodi manastir.
Sestro Augustine. Dobro nam došli.
Dobrodošla.
Ovo je sestra Aurelia. -Sestro.
Sestra Luke.
Sad, još samo kratak put čamcem preko Konga i kod kuće si.
A ovo je Kongo.
Bubnjevi javljaju da si se stigla Mama Augustine.
I, tvoj, takođe, Mama Luke.
Šta kažu bubnjevi, Kalulu?
Mama Augustine zna da protumači bubnjeve.
Sestro Luke...
pretpostavljam da bi ti bilo zabavno da čuješ šta su bubnjevi sinoć govorili o tebi.
S obzirom kako se Kalulu smejao, mora da je bilo nešto jako smešno.
Rekli su:
''Držala je za ruku Velike Mama Mathilde na povratku za Sestrinsku Kuću...
zato je poštujte. Malo priča, mnogo gleda.
Dovoljno mlada da gaji decu.''
Zovemo je Iskušenica.
Ali kao i svaka mlada iskušenica, još uvek je veoma nedisciplinovana.
Hajde sa mnom, idemo u obilazak. Počećemo sa urođeničkom bolnicom.
Baš nam je bio potreban još jedan par ruku, da na pomogne.
'Yambo' znači 'zdravo'. Ali, naravno, to već znaš.
Učila si to. -Jesam.
Mama Luke. -Yambo, Mama Luke.
Pre samo jedne generacije, njihovi očevi su bili divljaci koji su živeli u šumi.
Sad ne bismo mogli da vodimo bolnicu bez njih.
Primetićeš da ih još nismo sve preobratili.
Neki od njih i dalje nose znamenja vračeva oko vrata.
To je naš hirurg, doktor Fortunati.
Polovinu svog vremena provodi ovde.
Ostatak dana operiše u bolnici za belce.
Bojim se da je, malo prebrza za mene...
ali, negujući ih svaki dan, naučiću jezik.
Vidim da je i naš kapelan, otac Andre, stigao.
Njega svi vole.
Čak i oni koji nisu katolici mu dovode svoju decu...
da ih blagosilja, kad je u prolazu.
Oče Andre...
stigla je nova duša o kojoj treba da se brinete.
Sestra Luke. -Sestro.
Oče. -Svima nam je drago što si ovde.
Stvarno nam je bila potrebna ispomoć.
Brica već godinama pokušava da se dokopa te brade...
ali urođenici zamišljaju Boga sa bradom...
pa sveštenici u Kongu, moraju da nose bradu.
Nema brade, nema ni preobraćenja. Oprostite, molim vas.
Tek smo počeli da ih ubeđujemo da dolaze u bolnicu da se porode.
Još uvek nam svi ne veruju.
Mnoge od njih i dalje više vole da se porode u žbunju.
Iskopaju rupu, i to je to.